LAGNING & BOGSERING
Stanna vid hörnet.
Vänta här.
Hej.
God eftermiddag, sir.
Ja?
Jag vill träffa chefen. Vad sa du att han hette?
- Det sa jag inte. - Förtegen?
Mr Boot är ägare och utgivare.
Säg åt mr Boot att mr Tatum vill träffa honom.
Charles Tatum från New York.
Vad vill ni?
Fråga honom...
om han vill tjäna 200 dollar i veckan.
Vad säljer ni? Försäkringar?
Det har jag inte sagt.
Förtegen?
BERÄTTA SANNINGEN
Ser man på. Vem har sagt det?
Mr Boot, men det är jag som har sytt den.
- Okej. - Önskar att jag var så vältalig.
Broderar ni åt mig om det händer?
- Mr Tatum? - Ja, sir.
Vad vill ni?
Jag passerade Albuquerque.
Åt frukost här. Läste er tidning.
Tänkte delge er min åsikt.
- Gärna. - Jag mådde illa.
Jag förväntade mig inte The New York Times.
Men den var dålig till och med för Albuquerque.
Här får ni pengarna tillbaka.
Vad är det här om att tjäna 200 dollar i veckan?
Ni känner inte till mig.
Nej.
Ni får ju inte östkusttidningarna här.
Jag trodde att det...
ibland slängdes ut en från tåget...
och att ni sett mitt namn.
Charles Tatum? Arbetat i New York, Chicago, Detroit...
- De 200 dollarna? - Jag kommer till dem.
Jag är värd 250 dollar i veckan.
- Ni kan få mig för 50 dollar. - Varför så vänlig?
Jag kan allt om tidningsbranschen.
Skriva, redigera, trycka och sälja.
- Jag behöver ingen. - Klarar stora och små nyheter.
Finns det inga nyheter, går jag ut och biter en hund.
- Vi säger 45 dollar. - Varför är ni så billig?
Bra fråga, med tanke på att jag varit bäst överallt.
Jag har fått sparken från elva tidningar...
med en total upplaga på sju miljoner...
av skäl jag inte vill tråka ut er med.
Sätt igång. Tråka ut mig.
Jag är bra på att ljuga, och har gjort det mycket.
För män i livrem och män i hängslen.
Men jag skulle aldrig ljuga...
för nån med både livrem och hängslen.
- Vad sa ni? - Ni verkar försiktig.
En sån som kollar och dubbelkollar.
Jag ska säga varför jag fick sparken.
I New York blev jag stämd för en story.
I Chicago vänstrade jag med utgivarens fru.
I Detroit drack jag på jobbet.
- I Cleveland... - Jag förstår.
Nu befinner jag mig i Albuquerque utan pengar.
Ingen vill anställa mig på grund av mitt rykte.
Sånt kan vara farligt.
Det finns bara en möjlighet.
Att jag får ett jobb på en liten tidning...
och sen väntar på en stor händelse...
som jag kan gripa tag i...
och som nyhetsbyråerna kastar sig över.
En bra story, en Tatum-special, sen väntar röda mattan.
De glömmer och förlåter när man behövs.
Men till dess...
får ni den bäste reporter ni nånsin haft.
- För 40 dollar. När kan jag börja? - Lugn.
- Hoppas att ni inte blev avskräckt. - Jag vet inte.
Jag är inte rädd att bli stämd, för jag är advokat.
Kollar och dubbelkollar allt.
Livrem och hängslen.
Vad gäller er affär...
bör ni veta att mrs Boot är mormor.
Hon skulle bli smickrad om ni visade intresse.
Dricker ni mycket?
Nej, men ofta.
Vi har en regel: Ingen sprit på jobbet.
- Får man röka? - Javisst.
Jag betalar 60 dollar i veckan.
Det är taget.
Var är mitt skrivbord?
Borta vid dörren. Ni kan vara härifrån på lördag.
Ju tidigare desto bättre.
REDAKTÖR
Tack, Geronimo. Ta de här till gravören.
Vad är det här?
De hade ingen kycklinglever.
Jag köpte kycklingtacos.
Kycklingtacos?
De tänker sluta hacka levern.
Ingen vill köpa den. Och ingen mer inlagd vitlök.
När det här soltorkade ställets historia skrivs...
kommer dessa ord att leva i vanära.
"Ingen hackad kycklinglever."
"Ingen inlagd vitlök."
Inget Lindy's. Inget Madison Square Garden.
Ingen Yogi Berra.
Vad vet ni om Yogi Berra, miss Deverich?
- Ursäkta? - Yogi Berra!
Yogi? Det är väl en religion?
Ja. Tron på New York Yankees.
Vet ni vad det är för fel på New Mexico, mr Wendel?
För mycket natur.
Ge mig de åtta spensliga träden utanför Rockefeller Center.
Det är nog med natur för min del.
Inga sötsurt luktande tunnelbanor.
Vad har ni för ljud här?
Inget härligt brus från åtta miljoner människor...
som bråkar, svär och älskar.
Ingen teater. Ingen South Pacific.
Inga tjusiga fruntimmer i barerna.
Och värst av allt...
inga höghus att hoppa från när andan faller på.
Tänker du hålla på länge till?
Få höra nåt nytt.
Okej. Ni ska få höra.
Jag trodde att jag skulle bli kvar här i en eller två månader.
Nu har det gått ett år.
Det känns som en livstidsdom.
Var är limpan med filen i?
Var är den stora nyheten som ska ta mig härifrån?
Ett år, och vad är våra rubriker?
Ett lådbilsrally.
En tornado som blåste oss och gick mot Texas.
En gammal kuf påstod sig vara Jesse James...
men var egentligen en tjuv från Gallup...
vid namn Schimmelmacher.
Jag är fast här. För gott!
Om inte ni, miss Deverich...
istället för att skriva hushållstips...
om hur man tar bort chilifläckar från jeans...
blev inblandad i ett mordfall.
Vad sägs om det?
Jag kan göra underverk med er lemlästade kropp.
Mr Tatum. Snälla ni.
Eller ni, mr Wendel.
Om ni kastade ut cigarren...
hela vägen till Los Alamos...
och pang!
Där har vi en nyhet.
Jag sa ju åt dig om spriten. Kan jag inte lita på dig?
Ni är så misstänksam, mr Boot.
Fint, va? Jag gör dem...
av tändstickor och tandpetare.
Det gör mig lugn.
Ursäkta, Tatum.
- Du kanske behöver en förändring. - Ja.
Du ska få åka iväg ett par dar.
- Hur långt och vart? - Los Barrios.
De jagar skallerorm där och du ska skriva om det.
- Jagar skallerorm? - Ja.
Ta med Herbie. Knäpp lite bilder.
Skallerormsjakt. Så skojigt.
Stoppa pressarna, ta fram förstasidan...
och förbered tryckeriet.
Ha det så trevligt på landet.
Jag ser till att tidningen kommer ut imorgon.
Det nya året börjar med en pangnyhet.
Packa dina saker.
Det kan bli en bra nyhet.
Underskatta den inte.
Tusen skallerormar bland buskarna...
män som röker ut dem och slår dem i huvudet.
Vem bryr sig om tusen skallerormar?
Släpp lös 50 av dem i Albuquerque.
Som leoparden i Oklahoma City.
Hela stan får panik.
Övergivna gator. Barrikaderade hus.
De evakuerar barnen.
Alla beväpnar sig.
Femtio ormar på rymmen.
De får tag i en efter en.
Tio, tjugo.
De får tag i 40, 45. Sen 49.
Var är den sista?
På dagiset? I kyrkan? I en trång hiss? Var?
Jag ger upp. Var?
I min skrivbordslåda.
Gömd, där ingen ser den.
Storyn håller i tre dar.
När jag är redo slår vi till.
"Sun-Bulletin fångar nummer 50."
Var får du dina idéer ifrån?
Hur länge gick du på journalisthögskolan?
Tre år.
Tre år till ingen nytta.
Jag är inte utbildad, men känner igen en bra story.
Innan jag blev reporter...
sålde jag tidningar på gatan.
Det första jag lärde mig var att dåliga nyheter säljer bäst.
Goda nyheter är värdelösa.
Bäst att du tankar.
MINOSAS INDIANBUTIK
Är det nån här?
Hallå!
Betjäning!
Är det nån hemma?
Ledsen att jag stör.
Jag vill tanka.
Det är nåt konstigt med det här stället.
Det sitter en dam där inne och...
HANDELSSTATION
INDIANBONINGAR 450 ÅR GAMLA
FOTOGRAFERING TILLÅTEN
GRATIS
Vad ska polisen där uppe och göra?
De kanske ska gripa Sitting Bull.
Vi åker dit, Herbie. Det är gratis.
Vi kan tanka sen.
Om hon har slutat be.
- Vem? - Den gamla damen.
Vad ber hon för?
Jag vet inte, men hon ber ordentligt.
Det kanske hänger ihop. Vi får se.
Jag trodde att ni var läkaren.
Är det nån som är skadad?
Vi vet inte. Han är inne i berget.
- Vad har hänt? - Grottan rasade imorse.
Jaså?
Dumsnut. Alla har sagt åt honom...
att hålla sig därifrån.
Men Leo är envis som en åsna.
Han går dit och gräver efter indiankrukor.
- Vem är Leo? - Min make.
Jag beklagar. Hoppa in.
- Bor ni här? - Ja.
Jag är mrs Leo Minosa.
Vi äger handelsstationen vid vägen.
Den finaste butiken i Escudero.
Heter det så? Escudero?
Jag har några andra namn på det.
Bodde indianerna där för 450 år sen?
Jag vet inte. Jag har inte levt så länge.
Även om det känns så.
Om ni har kommit för att besöka indianboningarna...
har ni valt en bra dag.
Är ni hans far?
Ja, det är jag.
- Hur länge har han varit där? - I nästan sex timmar.
Hur långt ner befinner han sig?
75-100 meter, skulle jag tro.
Vi kom bara in halvvägs.
Se upp. Hackar man för mycket i väggarna...
orsakar man ett jordskred som fyller hela stället.
Då är det ajöss med Leo.
Är kaffet varmt, Lorraine?
Smörgåsarna och cigarrerna ligger i filten.
- Hur mår mamma? - Bra, tror jag.
- Hur hittar jag dit? - Följ repet.
Ropa sen efter honom.
Vänta lite.
Ingen går nånstans utan mitt tillstånd.
Han fryser och är hungrig. Vi måste göra nåt.
Det räcker att en person sitter fast där inne.
- Nån måste gå. - Indianerna?
Hövding? Ni känner till området.
De går aldrig in dit.
- Onda andar. - Nonsens.
Väntar ni på bättre betalning?
Det är deras heliga berg. De sju gamarnas berg.
Det låter som nåt.
Ta några bilder, Herbie.
Ni bestämmer. Hur ska vi göra?
Stressa mig inte. Jag kommer på nåt.
Ni kan alltid ge honom parkeringsböter.
Jag får det där.
Vem tror ni att ni är?
- Ficklampan, tack. - Vem är han?
Jag är killen som går in i grottan.
Och ni är den som bara pratar.
Ge mig ficklampan.
- Du din... - Tig.
Kom, Herbie.
Tack. Gud välsigne er.
Säg att vi ska få ut honom.
- Visst. - Okej.
Vi ska ordna en fest för honom...
med blåsorkester och allt.
Här är repet.
Jag hoppas att vi når fram.
Ja.
Se upp för stenarna.
Den gamle mannen såg orolig ut.
- Såg du honom? - Ja.
Det är så folk ser ut vid en kolgruva...
där 84 män sitter instängda.
En är bättre än 84. Vet du inte det?
- Vet vadå? - Människoöden.
Om man läser om 84 eller 284 män...
eller en miljon, som svälten i Kina.
Det gör inget intryck.
När det gäller en person vill man veta allt.
En ensam man, som Lindbergh över Atlanten...
eller Floyd Collins.
Vet du inte vem det är?
Nej.
Har du aldrig hört talas om Floyd?
1925. Kentucky.
Han som satt fast i grottan.
En av de största nyheterna nånsin.
På förstasidan i flera veckor.
Läste du marknadsföring i skolan?
Jag har kanske hört talas om det.
En reporter på en tidning i Louisville...
kröp in i grottan och kom ut med ett Pulitzerpris.
Vi får visst vara lite försiktiga.
Ta den här.
Jag får den.
Och kameran.
Har du några fotoblixtar?
Stanna här.
Rasar det ännu mer så ropa högt.
Jag gillar inte det här.
Inte jag heller.
Men jag gillar oddsen.
Hallå!
Här inne!
Här borta.
Här.
Här borta.
Hej, Leo. Hur mår du?
Nu känns det bättre.
Jag trodde inte att nån skulle komma.
Är du skadad? Några brutna ben?
Nej.
Kan du inte få loss benen?
Tror du inte att jag har försökt?
De sitter fast.
Jag kan kanske hjälpa dig.
Se upp!
Vill du att jag ska få stenarna i skallen?
Jag visste inte att de satt löst.
Det gör de allihop.
Grottan är gammal och nedgången.
Vi får ta bort dem en och en.
Försök inte själv. Det blir besvärligt.
Om man tar bort en rasar allt samman.
Jag förstår vad du menar.
Svep in dig i filten.
Och drick lite varmt kaffe.
Tack.
- En cigarr. - Din fru skickade den.
Så lustigt. Hon klagar alltid på min rökning.
- Vad heter du? - Charlie Tatum.
Jag hörde nyheten när vi passerade handelsstationen.
De andra, då?
De var här, men försvann.
Varför hjälper de mig inte?
Ta det lugnt. De får ut dig.
Men det är besvärligt och kräver rätt utrustning.
Måste jag stanna här inatt?
De jobbar så snabbt de kan.
Jag vet. Men berget är tungt.
Hur gick det till, Leo?
Jag kröp in för långt. Man måste det.
Där borta är det så utrensat.
Men jag hittade en pärla. Värd minst 50 dollar.
Sen rasade golvet under mig.
De ville nog inte att jag skulle ta den.
De? Vilka då?
De döda indianerna. De finns överallt.
Det här är en grav med 400 år gamla mumier.
De begravdes här med krukor...
fulla av majs och vampum.
Det var intressant. Fortsätt.
De har kanske iakttagit mig...
när jag har tagit saker och blivit arga.
Onda andar, va?
Du tycker säkert att jag är tokig.
Men när man ligger här ensam börjar man tänka.
Gör mig en tjänst.
Håll upp krukan och titta hit.
- Vad gör du? - Tar en bild.
Varför det?
- Den ska in i tidningen. - Vilken då?
En dagstidning i Albuquerque.
- Min bild? - Absolut.
- Är det sant? - Alla vill se dig.
Jag ska skriva om dig. Folk kommer att...
heja på dig.
Tänka sig. Jag i tidningen.
- Vi tar en till. - Jag ska torka ansiktet.
Stilla.
Skriv inget om andarna.
Jag vill inte framstå som rädd.
Lugn, Leo. Jag är din vän.
Ja. Därför kan jag prata med dig.
Självklart.
I det militära var jag riktigt rädd.
När min pluton kom till Italien.
Men i det militära är alla rädda.
Landstigningsbåten når land. Man kommer att dö.
Sen börjar nån sjunga lågt.
Killen bredvid stämmer in. Snart sjunger man själv.
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga
Det funkade. Ni klarade er.
Ja. Förutom att jag fick påssjuka.
Ta en cigarr. Jag måste bege mig.
Synd att du inte kunde stanna.
Ja. Men det är mycket som måste fixas.
Du vill väl komma ut härifrån?
Natten blir lång.
Sluta nu. Kom igen.
En liten stuga vid en liten bäck
Och två...
Kom igen. Sjung med.
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare...
Jollarna är en pojke och en flicka
Stugan...
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Vad gör du? Är du tokig?
Vi sjunger bara. Är det nåt fel?
Jag tog några bilder. Vakta dem med ditt liv.
Kom nu.
Vad hände?
- Ska du inte berätta? - Tyst, Herbie.
Jag skriver ingressen.
- Vad är storyn? - Stor.
Så stor den kan bli. Större än Floyd Collins.
- Plus lite till. - Vadå?
Plus kung Tut. Den minns du väl?
Förbannelsen som vilar över faraons grav?
Vad sägs om det? "Kung Tut i New Mexico.
"Indianens förbannelse. Vit man begravd av onda andar.
"Kommer han att överleva eller dö?"
Hur ser det ut? Kan de få ut honom?
- Javisst. - Hur snart?
Jag vet inte.
Floyd Collins satt fast i 18 dar.
Jag behöver inte så länge.
Om jag bara fick en vecka...
- Jösses. - Du skojar, Chuck.
Nåt sånt önskar du väl ändå inte.
Jag önskar mig inget.
Jag får inte saker att ske. Jag skriver bara om dem.
- Nådde ni dit? - Jag såg honom.
- Vi pratade. - Lever han?
Vi får ut honom.
Idag? Ikväll?
Vi kan inte göra mer idag.
Imorgon?
Så fort ingenjörerna kommer hit.
Jag ska skaffa fram de bästa. Och hämta läkaren.
Och sheriffen.
Han är i Los Barrios till på måndag.
- Prata med mig. - I Los Barrios?
Han jagar säkert skallerorm. Läkaren också.
En man riskerar att dö här och...
- Ursäkta, mrs Minosa. - Jag känner sheriffen.
Han kommer hit och äter men betalar aldrig.
Han kommer. De andra också.
Sheriffen, läkaren, ingenjören.
- Har ni en telefon? - Ja.
Då sätter vi igång. Vi har många att ringa.
- Telefonen är där inne. - Okej.
Full tank, Herbie. Du ska tillbaka.
Okej.
Där borta.
Det är dr Hiltons nummer.
Och sheriffens nummer.
Är det sheriffen? Gus Kretzer.
Nu ska det börja hända grejer.
Imorgon är det full fart...
om jag så måste ringa guvernören i Santa Fe.
Är det för mycket besvär om jag stannar över natten?
Sextio fina rum. Escudero Ritz.
Vill ni ha havs- eller bergsutsikt?
Vad som helst. En hydda. Några stolar här inne.
Växeln? Jag vill ringa Albuquerque 4923.
- Vad är ert nummer? - Escudero 2.
Escudero 2.
Hallå?
Sun-Bulletin? Det är Tatum. Hämta mr Boot, snabbt.
Mr Boot? Tatum.
Nej, inget är på tok. Tvärtom.
Jag är på ett ställe som heter Escudero...
tre timmar från stan.
Glöm skallerormarna. Det här är bättre.
Vi har fåglar, gamar. Sju stycken.
Vad sägs om det här?
"Förbannelsen över de sju gamarnas berg."
Klart att du inte vet. Men jag ska berätta.
Vänta tills du får se bilderna. Herbie är på väg...
Jag är inte full, mr Boot.
Bara uppspelt. Om det inte bli krig inatt...
är det här vår förstasidesnyhet.
Hur mycket, mr Minosa?
Nej, jag vill inte ha betalt efter allt ni gör för min son.
- Hej. - God morgon.
Är byggnadschefen här? Eller sheriffen?
Inte än.
Jag trodde att guvernören skulle komma hit.
- Och marinkåren. - Allt är fixat.
Ingenjörerna och utrustningen...
är på väg från Los Barrios nu.
- Ja, ja. - Jag har pratat med läkaren.
Han får gå in när de har rensat upp.
Sheriffen kommer också.
Bla, bla, bla.
Jag håller vad jag lovar.
Var är de andra?
På gudstjänst.
Vad är det ni har skrivit hela natten?
Det lät som en kulspruta.
Jag trodde inte att ni sov ändå.
Jag har sovit i fem år.
Vad annat kan man göra här? Titta i familjealbumet?
- Var fick ni det ifrån? - Mor Minosa.
Där ser man.
Igår kände ni inte ens till Leo.
Nu vill ni veta allt om honom.
Så trevligt av er.
Han var stilig i uniform, eller hur?
Han och åtta miljoner andra.
Har ni sett bröllopsfotot? Ni kände säkert inte igen mig.
Jo. Ni var mörkhårig då.
Nej, 1945 var jag rödhårig.
Ser ni hur smal jag var?
På sjukhuset i Baltimore sa man att jag hade tuberkulos.
Det kan man inte tro nu.
Ni ser inte ut att ha haft lungsot.
Jag vill gärna behålla det här fotot...
ifall jag glömmer hur han ser ut.
Vad är klockan?
Kvart i sex. Vad står på?
- Jag ska ta bussen. - Vart då?
Bort härifrån. Så långt elva dollar räcker.
Jag tänker ge mig av.
- Vilken tajming. - Jag har lämnat honom förr.
En gång kom jag ända till Dodge City...
i en blå cabriolet som tankade här.
Den måste ha kostat 4000 dollar.
Men Leo hann ifatt mig. Jag sa att det var slut.
Jag orkade inte längre. Det här är inget för mig.
Är nåt det?
Ni träffades säkert på nåt hak i Baltimore.
- Nattklubb. - Saloon.
Okej. En saloon. Vet ni vad han sa?
Att det väntade 160 tunnland och en stor affär i New Mexico.
Vi säljer åtta hamburgare och en back läsk i veckan...
och ibland en Navajomatta.
Ni gifte er ju. Han tog hit er och har försörjt er.
Och jag har varit tacksam i fem år.
Nu är vi kvitt.
Adjö, dumsnut.
Trevlig flicka.
Nu har ni ett litet försprång.
Han kan inte springa efter er där han ligger.
Ska ni säga. Ni bryr er inte om Leo.
Jag vet att ni är reporter.
Ni vill bara ha en bra nyhet.
Ni är lika förtjust i stenarna som jag är.
BUSSTATION
Ursäkta, damen.
Vi har kört vilse.
Är det här vägen till Escudero?
Det här är Escudero.
- Är det berget? - Är han kvar?
Ja. Och han är kvar där inne.
Nåt mer ni vill veta?
Nej, vi ville bara ta en titt.
Jag heter Federber. Vi är på väg till Bottenlösa sjön.
Vi ska fiska och åka båt.
- Men när vi ändå är här... - Trevligt att se er.
Hur fick ni veta?
- Tillhör ni familjen? - Nej, jag är en vän.
Det står massor om det i tidningen.
- Har ni en? - Visst. Köpte den i Albuquerque.
Flytta på dig, Nellie.
Tack.
Vi trodde att de höll på att gräva.
Förbannelse begraver man
Skattletare instängd i grav CHARLES TATUM
- Var är alla? - Är de rädda för spökena?
När ska de göra nåt?
Snart. De är på väg. Eller hur?
Går det bra att vi kör dit?
Varsågoda.
Vad säger du, Nellie? En halvtimme bara.
Visst. Sen kan vi äta frukost här.
Om det inte stör familjen.
- Det går bra. Ni kan äta frukost. - Tack.
Väck ungarna. De måste se det här.
Det är väldigt lärorikt.
Walter, Willie. Vakna.
Ni ser bra ut här.
Vill ni höra vad jag skrev om er?
"Den förtvivlade, rödgråtna hustrun...
"försöker ta sig in i grottan till sin make."
Illa. Ni får skriva om det.
Aldrig i livet. Det är så här det ska stå.
Imorgon och nästa dag.
Jag tänker ge folk vad de vill ha.
Hör på.
Vi är tre som ligger begravda. Leo, ni och jag.
Alla vill komma ut, och det ska vi.
Men jag tänker göra det med stil. Det kan ni också.
Inte med elva usla dollar.
Ni såg dem. De är bara några fånar för er.
För mig är de mr och mrs Amerika.
Jag var inte säker förut. Men nu vet jag att det blir succé.
Storyn och hamburgarna.
Ni får sälja hamburgare, korv, läsk...
och Navajomattor.
Kassan kommer att flöda av pengar ikväll.
Er hjärna måste ha blekts samtidigt med håret.
Hej, mr Minosa. Nåt nytt om Leo?
Inte än. Mr Tatum är nere med läkaren.
Okej.
Hallå! Det blir 25 cent.
- Jag tillhör pressen. - Tjugofem cent.
- Vi betalar aldrig. - Alla ska betala.
Det har mrs Minosa sagt. Tjugofem cent.
Kör vidare.
Vi pumpar in luft om 20 minuter.
Jag skulle också behöva lite.
- Tack, doktorn. - Jag skickar hit antibiotika.
Ska han ta det var fjärde timme?
Ja. Koffein om han blir svag...
och Demerol för smärtan.
- Var tredje timme. - Okej.
När vi når fram...
ger jag honom medicin mot kallbrand.
Men just nu är det stabilt. Säkert i upp till en vecka.
Men vi får väl ut honom innan dess?
Javisst.
Doktorn?
Han är en stark kille, va?
Leo? Den starkaste som finns.
Gick med brusten blindtarm i tre dar...
för att kunna ta med frugan på square dance.
Jag sätter igång så fort ni har nått fram.
Ring när som helst.
- Absolut. Adjö. - Adjö.
Tack så mycket.
Jag fick betala för att träffa dig.
- Hej. - Har du läst tidningen?
Ja. Stort intresse, va?
Boot skickade ut några rader...
och de vill ha mer.
- Allt vi har. - Ja.
Vi skickade bilderna också. Bra för mig.
Life eller Look kanske hör av sig...
och jag får ett helt uppslag.
Nu mår du, va?
Alla vill bli framgångsrika. Vi orsakade inte det.
Smollett! Hur ser det ut?
Jag vet inte. Det är svårt.
Vi tänkte göra en skyddsvägg och förstärka.
Men väggarna är gamla.
Okej, grabbar, ta in vinscharna.
Det ser ut att ta ett tag.
Jag tog med lite kläder åt dig.
- Och några flaskor. - Nej, ingen sprit.
- Inte än. - Hallå där!
Sheriffen vill träffa er på handelsstationen.
Skynda på, han stannar inte länge.
- Kanske inte ni heller. - Inte?
Vet ni vad? Han gillar inte er.
Jag som tänkte fria.
Han äter inte kotlett.
Han vill kanske ha rå biff eller mjölk.
Han är ju bara en unge.
Försök med en slickepinne.
Eller min högra arm?
Den skulle han gilla. Ni med, va?
Jaså, det var ni som gapade i telefon igår kväll.
Jag gapade inte. Bara hotade.
Gör som jag vill så blir ni omvald.
Annars korsfäster jag er. Så sa jag.
Mina killar ska nog få kasta ut er från området.
Kasta ut kampanjledaren? Ni behöver hjälp.
Innan ni blir utslängd kan ni få sitta i finkan ett tag.
Ni slösar tid på en skallerormsjakt.
- Det är här rösterna finns. - Vad vet ni om det?
Sju stycken här i Escudero, 700 där uppe.
Vi hade grillfest och jag höll ett fint tal.
Sen spelade vi poker...
och ni störde mig mitt i spelet.
Hade ni par i tvåor?
Det här är bättre.
Här har vi ett ess i rockärmen.
- Två chokladkakor. - Hamburgare.
Vad kostar smörgåsarna?
- Kaffe, tack. - Kaffe.
Jag behöver hjälp, mamma. Det är fullpackat.
Kom nu.
Imorgon står ert namn i tidningen.
"Mannen som genast gav sig hit...
"för att leda räddningen."
Senast tisdag är ni på allas läppar.
"Gus Kretzer, den outtröttlige ämbetsmannen som ger allt."
Jag skriver om er varje dag.
Om sex dar är ni en hjälte.
Valet går som en dans.
Till och med er motkandidat kommer att rösta på er.
Jag blir en hjälte. Och ni?
Så här ligger det till.
Andra reportrar...
kommer att försöka ta del av storyn.
Kanske ända från New York.
Det är min story.
Och så ska det förbli.
Ni ska hjälpa mig.
Ni får bo i vårt rum, mr Tatum.
Sängen är väldigt bekväm.
Jag vill inte vara till besvär, mr Minosa.
Vi klarar oss. Det är en ära.
Okej. Tack.
Packa upp mina saker, Herbie.
Sen ska vi ta bilder på sheriffen.
Jag börjar bli för gammal för att krypa omkring.
- Kan jag få en kopp kaffe? - Två, tack.
Det kommer.
- Hur ser det ut? - Inte bra.
Det måste finnas en djup förkastning...
annars skulle det inte ha rasat.
Hur lång tid tar det?
Vi har inte nått ända fram.
Vi måste stötta upp allt först.
Skyddsväggen måste placeras rätt.
- Sen måste vi förstärka. - Hur lång tid?
När det är klart kan vi sätta igång.
Ta bort stenarna...
så att inte hela rasket rasar in över oss och honom.
- Hur lång tid? - Jag vet inte exakt.
Men vi klarar det nog inte på mindre än 16 timmar.
Kanske på 12 timmar om jag får mer manskap.
Men en del vill inte jobba...
på grund av förbannelsen.
Jag är inte ingenjör, men så som ni tänker göra...
med de svaga väggarna och stenhögarna...
är inte det ganska farligt?
Inte när väggarna har förstärkts.
Om vi placerar en borr uppe på berget...
och jobbar oss neråt.
Borra igenom berget?
Vet ni hur lång tid det skulle ta?
Hur länge?
Sex, kanske sju dar.
Det är ett jättejobb.
Har ni några såna borrar?
Ja, men det behövs inte.
När vi har stöttat upp baksidan, tror jag...
Ni tror för mycket. Lita på mr Tatum.
Men han har fel.
- Jag tror... - Nu börjar du igen, Sam.
För några år sen var du chaufför. Nu är du entreprenör.
Vill du bli chaufför igen?
Okej, Gus...
om det är så du vill ha det ska jag ordna borren.
Men killen där inne. Sju dar.
Jag vet vad ni tänker, och det hedrar er.
Leo är tuff. Läkaren sa det själv.
Han blir väl omhändertagen. Oroa er inte.
Socker?
- Cigaretter? - Några korvar, tack.
Vi beställde fyra hamburgare och fyra kaffe.
- Det blir 1,20 dollar. - Kan du växla 50 dollar?
- Vi tar en bild här. - Okej.
Ta några på mr Smollett...
mannen vars kunskap ska rädda Leo Minosa.
Ni blir den störste entreprenören i branschen.
Hämta borren. Vi ses. Måste iväg.
Ja?
Kom igen. Vad är det?
Jag har träffat många knölar...
men ni är den värsta.
Är det en komplimang? Jag hinner inte avgöra det.
Jag har också funderat.
Vi har tjänat 70 dollar. Säkert runt 150 ikväll.
Sju gånger 150. Det blir mer än 1000 dollar.
Så mycket har jag aldrig haft.
Tack.
Tack så mycket.
Er make sitter fast i berget.
Ni är förtvivlad. Så måste det se ut.
Sluta le nu.
Det har varit en bra dag. Jag vill le.
Ni hörde. Sluta.
Tvinga mig.
Så där, ja.
Torka inte bort tårarna. Ni ska se ledsen ut.
Ta på er vigselringen.
Gå ut dit och sälj hamburgare.
God morgon, allihop.
Detta är radio KOAT i Albuquerque.
Bob Bumpas rapporterar från...
Leo Minosas räddningsoperation.
- Fler rör! - Man började för tre dar sen...
och borren är 17 meter närmare Leo.
Ni hörde nyss Sam Smollett...
mannen som leder borrningsarbetet.
Lhop med sheriff Kretzer och frivilliga...
kämpar han mot envisa stenar och klockan...
för att rädda mannen.
Om nån kan besegra...
bergets förbannelse, så är det de.
Nåt makalöst utspelar sig...
utanför de 400 år gamla boningarna.
Ett nytt samhälle växer fram.
En hel stad av tält, bilar och husvagnar.
Jag ser nummerskyltar...
från Kalifornien, Arizona, Texas och Oklahoma.
Det kommer fler bilar hela tiden.
Och fler frivilliga från hela delstaten.
Stjärnreportrar från hela landet är här.
Den mest framstående är...
Chuck Tatum...
den modige reporter som fick kontakt med Leo i lördags.
Vi ska försöka få en intervju med mr Tatum.
Under tiden pratar vi med folk...
som samlats för att följa arbetet.
Vad heter ni, min herre?
Al Federber.
Vad jobbar ni med?
Försäkringar, i Gallup.
Var inte blyg.
Prata i mikrofonen.
Vi är från Gallup. Det här är mrs Federber och pojkarna.
Så trevligt att en hel familj...
har kommit ända från Gallup för att delta.
Jag kom inte direkt för att delta.
Jag hörde er prata med nån på radion igår.
Vi åt middag i husvagnen.
De var här först, sa de.
Jag vill inte kalla nån lögnare, men de har fel.
Min fru kan intyga det.
Vem var här först? Berätta.
Det var vi. Jag skulle aldrig ljuga om det.
Jag tror er.
Vad säger ni om det fantastiska arbete som pågår?
Det är enastående.
Jag jobbar med olyckor och vet hur det är.
Jag är försäkringsman.
Man vet aldrig när det sker en olycka.
Jag hoppas att Leo var klok nog att tänka på det.
På mitt företag Pacific All Risk...
- finns en försäkring som... - Tack.
Tack, mr Federber.
Ledsen att behöva avbryta intervjun...
men det är dags för mr Tatum att besöka Leo.
Stanna kvar medan vi flyttar mikrofonerna.
Vi ska försöka prata med mr Tatum så fort vi kan.
Vänta här.
De ska ha bönegudstjänst i kyrkan ikväll.
Jag vill att ni går dit.
Jag går inte i kyrkan. Att stå på knä förstör nylonstrumporna.
Ni har råd att köpa nya.
Ni ska gå dit...
för Herbie ska fotografera.
Okej.
Men bara för att ni skrev så snällt om mig i tidningen.
Ni är bra på att skriva.
"En vacker ljushårig figur i de långa skuggorna...
- "av det fördömda berget. Fint..." - Sluta nu.
Imorgon paketerar de fisk i den här tidningen.
En sak till. Slå mig aldrig igen.
Köpte du cigarrerna till Leo?
Äkta Havanna. De bästa jag kunde hitta.
Du ska få ett uppdrag. Hämta mrs Minosa.
Se till att hon kommer till kyrkan.
Fotografera henne med ett radband.
Har hon inget, så köp ett.
Ska jag ta en bild på en medicinman...
med huvudbonad och allt...
- som driver ut onda andar? - Nu börjar du fatta.
- Det blir bra. - Tack.
När jag lämnar storyn...
Nej. Den ska inte till Boot.
Jag jobbar inte för Sun-Bulletin längre.
- Inte du heller. Vi slutar. - Båda två?
- Gör det nåt? - Nej då.
Du kan inte göra nåt fel.
Men jag förstår inte.
Sluta mitt i ett reportage som går så bra?
Precis rätt tillfälle.
De har tryckt allt.
Vartenda ord, från New York till Los Angeles.
Nu stänger vi av flödet.
De får böna efter mer.
Stanna vid tältet. Vi ska besöka pressens gentlemän.
Jag struntar i var ni kommer ifrån...
New York, Philadelphia, Chicago eller månen.
Ingen får gå ner till Leo.
- Tatum, då? - Det är förbjudet område.
- Varför det? - Det är farligt.
Väggarna kan rasa.
Jag är sheriff och ansvarig för säkerheten.
- Tatum, då? - Det är förbjudet område!
Men Tatum, då?
Ni upprepar er.
Jag har ordnat ett fint ställe åt er här.
Det vore synd att dra ur sladdarna och slänga ut er.
Försök inte.
Vi tar inte sånt struntprat från nån.
Vi har kommit hit för att arbeta och det tänker vi göra.
- Det är förbjudet område! - Nu upprepar ni er!
Varför får Tatum gå in dit?
Varför får han göra som han vill?
- Tatum, då? - Ja. Tatum, då?
Hej. Vilken återförening.
Angenämt. Jag jobbade med mr McCardle i New York.
Är det inte den hygglige Mickey Jessop?
Tack för de 50 dollarna jag inte fick.
Han fick visst inte mitt telegram.
Ser man på. Josh Morgan.
Var det i Boston? Chicago? Han fick bråck.
Nu trivs du, va? Allt går dig i händerna.
Leo, sheriffen.
Jag har försökt prata med alla...
- men ingen ställer upp. - Han är en vän till familjen.
Vad står på? Ni är intelligenta...
storstadsreportrar.
Här finns en massa för er att skriva om.
Vädret, människorna, indianerna.
Hur de väver sina mattor.
Sluta. Vi är vänner och sitter alla i samma båt.
Jag sitter i båten. Ni är i vattnet.
Få se om ni kan simma.
Jag visste att du var en usling.
Lugn, mr Morgan. Du talar med en lagens man.
Den där brickan gör ingen nytta.
Vi har klagat hos din utgivare.
Klaga hos sheriffen. Han är min chef.
Då låter vi det gå...
till guvernören.
- Du vet vad han gör. - Ja.
Han vidtar åtgärder, ringer sheriffen.
Och jag säger att jag gör min plikt.
Sen pratar han med statsåklagaren...
som kastar ut mig härifrån.
Men då är Leo redan ute...
och storyn är över. Avslutad!
Ursäkta, jag ska träffa Leo.
Popcorn!
För att ni inte ska tycka för illa om mig...
har jag lite nyheter åt er.
Sänd det med teletype.
Upplys tidningarna om att Chuck Tatum är tillgänglig.
Tre, fyra dars ytterligare nyhetsstoff.
Exklusivt. Som jag sitter inne med.
Låt höra deras bud.
Kom nu.
RÖSTA PÅ SHERIFF KRETZER
Det är svårt att säga vad vi kommer att stöta på.
Berggrund och skifferlera.
Det kallas en skiktad formation. Det innebär...
Vänta! Mr Tatum är på väg mot grottan.
Jag ska försöka få ett ord.
Mr Tatum!
Han är på väg hit.
Har ni tid ett ögonblick?
Berätta om Leo och hur det ser ut där nere.
Vi gör stora framsteg...
men varje sekund är dyrbar...
och lyssnarna ursäktar säkert mig...
och mr Smollett som bör återvända till borren.
Jag förstår inte vad borren är till för.
De måste inte gå in ovanifrån.
Det finns ett snabbare sätt.
- Vad heter ni? - Kusac.
Jag har sysslat med gruvdrift uppe i Virginia City.
Som jag ser det...
Fortsätt. Vi vill höra.
Vi hade många ras.
Ett var längre in än det här.
Blev ni själv instängd nån gång?
- Nej. - Det har jag blivit.
Inte i ett jordras...
men jag fastnade i en hiss...
i affären där jag jobbar.
Det tog sex timmar innan jag kom ut...
och de fick använda en blåslampa.
Ovanifrån. Precis som här.
Jag måste återvända till arbetet.
Vi använde som sagt ingen borr.
Det behövdes inte.
Vi stöttade bara upp väggarna med timmer.
Varför kan de inte göra likadant här?
Jag vet redan det där.
Jag kan allt om förstärkning...
Det här är en grottboning, inte en silvergruva.
Sak samma. En man sitter instängd och måste ut.
Fick ni ut er man, mr Kusac?
Nej. Vi kom för sent.
Då låter vi mr Smollett göra det på sitt sätt. Ovanifrån.
Tack, mr Tatum. Tack, mr Smollett.
Jag talar för alla...
när jag uttrycker min beundran.
Mr Tatum närmar sig grottöppningen...
för att påbörja den farliga färden...
ner i bergets underjordiska labyrinter.
Folket jublar när han vinkar åt dem!
Hej, Leo. Hur är det?
Du är fem minuter sen idag.
Förlåt. Vad står på?
- Har du ätit nåt? - Jag är inte hungrig.
- Tagit tabletterna? - Ja.
När läkaren kommer...
får du ta en ny spruta.
Jag vill inte. Det är borren.
De är på väg för att hämta dig.
Jag står inte ut. Det slutar aldrig.
Det är som om nån slår mig i huvudet.
Lyssna! Oljudet kan väcka döda.
Sluta!
Förlåt.
Här. Jag tog med tidningen.
Tack. Igår läste jag att det var 2000 personer utanför.
Idag är det över 3000.
Vilka är de? Vad vill de?
- De är dina vänner. - Jaså?
Man har visst en massa okända vänner.
Killarna som borrar.
Du, Chuck. Jag visste inte vem du var förra veckan...
och nu är du min vän. Min bäste vän.
När vi får ut dig...
åker jag troligen till New York.
Träffas vi inte igen?
Nej. Jag tänkte säga...
att du kan komma och hälsa på mig.
Så länge du vill. Bo hos mig.
Har du varit i New York?
Jag har varit i Baltimore, men inte New York.
Då kommer du att få roligt. Vi festar till det.
Lorraine har berättat om New York.
Pratar hon om mig? Är hon orolig?
Visst. Alla är oroliga för dig.
- Vad är det för dag? - Onsdag.
Får de ut mig till på fredag?
Det är en speciell dag.
Vi gör allt vi kan.
Då är det fem år sen Lorraine och jag gifte oss.
Vi har haft en del problem.
Nu kanske det blir annorlunda. Vi kan börja om.
Hon kan följa med till New York.
Hon är så vacker.
S&M TIVOLI AB
Köp kryddig korv! En riktig rökare för tio cent!
Tivolit får inte komma hit!
Jag sa att det gick bra.
Nej. De får inte vara här.
De betalar bra.
Titta. De säljer ballonger, glass, korv.
Alla betalar.
Kan vi inte säga till alla att åka hem?
De vill inte.
Då parkerar de på andra sidan och äter nån annanstans.
Varför ska inte vi tjäna på det?
Jag vill inte ha deras pengar, bara Leo.
Han får ju pengarna när han kommer ut.
Han har velat rusta upp stället...
bygga stugor, köpa en ny bil, spara lite.
Han får det lättare. Låter inte det bra?
Mr Tatum!
- Hur mår han? - Ganska bra.
Har han ont? Kan han sova?
Han mår fint.
Han röker cigarr och läser tidningen.
Han gör upp planer.
Läkaren säger att han mår bra under omständigheterna.
- Vad innebär det? - Att han klarar sig.
Allt ordnar sig. Inte sant, mr Tatum?
- Hur mår han? - Såg ni honom?
- Klarar han sig? - Är han oskadd?
- Vad sa han? - När får de ut honom?
Du behöver nog en drink.
Vill du ha ett glas?
Du får visst dricka ur ljushållaren.
Otroliga artiklar du har skrivit.
- Kul att du gillar dem. - Vi har fått trycka extranummer.
Upplagan har ökat med 8000.
Kom du hit för att ge mig en medalj?
Du har redan en, och jag vet hur du fick den.
Vad vet du mer?
Jag har hört rykten om hur du hanterar storyn.
Jag tyckte inte om det. Och nu ogillar jag det ännu mer.
Kom till saken.
Du har helgonförklarat sheriffen...
för att få ensamrätt. Eller hur?
Du skrämde mig. Jag trodde att jag hade gjort nåt fel.
Det har du. Kretzer borde få sparken.
Jag tänker ta reda på fakta.
Han är korrupt och föraktlig.
Han är trevlig mot mig. Ännu en ohederlig sheriff.
Vem bryr sig?
Jag. Jag gör inga uppgörelser.
Även om det säljer 8000 fler tidningar.
Hallå? Vem i Chicago?
Säg att mr Tatum kan prata om en halvtimme.
Jag telegraferade dig imorse.
- Det kom visst inte fram. - Nej.
Du kunde ha besparat dig resan.
Jag arbetar inte för dig längre.
Det var tråkigt, Chuck.
Nej. Jag är inte rätt man för dig.
Jag passar inte in bland broderade tavlor.
- Sånt besvärar mig. - Då stör det dig lite ändå.
Inte tillräckligt. Jag är på gång...
och gör gärna ett avtal med sheriffen.
En indianförbannelse...
och en förkrossad hustru går också bra!
Inte för mig och många andra i branschen.
Det är falsk lågvattensjournalism.
Som träffar en rakt i magen.
- Människoöden. - Du hörde. Falskt.
Det finns kanske inte ens nån Leo där inne.
Jo. Det har Tatum sett till.
Jag har väntat länge på min tur.
Nu när den har kommit...
tänker jag utnyttja den till fullo.
Ja? Vilken tidning?
Be Philadelphia återkomma om en halvtimme.
Vet du vad, Chuck?
Medicinmannen utförde en hel ceremoni.
Hej, mr Boot.
Kom, Herbie. Ta dina saker och följ med.
Tatum har blivit proffs och de stora hör av sig.
Åk du. Han har nog rätt. Du borde följa med.
Men du sa att jag kunde stanna.
Ge honom ett gott råd.
Han är gammal nog att bestämma själv.
Alla i den här branschen får bestämma själva.
Jag har gjort det.
Hallå. Ja?
Visst, jag kan prata med New York.
Tyck inte synd om honom.
Varför skulle Sun-Bulletin...
vara allt han önskar?
Tror du att du vet allt?
Du är omodern.
Höga kängor, skärp och hängslen.
Det är ute.
Det är 1900-talet nu, mr Boot.
Andra halvan!
Han vill inte stå still utan röra på sig.
Åt vilket håll?
Hallå. Vem?
Mr Nagel? Är det charmören själv?
Har ni lagat taket på kontoret?
Det ni slog i när ni avskedade mig.
Väldigt lustigt, Tatum.
Tillåt mig skratta. Högt! Men inte nu.
Hur är det med Minosa-storyn?
Vädret är strålande.
Nej, det regnar inte. Ja, hon är här.
Hur mycket vill du ha för storyn?
Vet du inte att det pågår ett krig?
Du får 1000 dollar.
Tror ni att det är en flygplanskrasch eller fyrlingar?
Upplagan kommer att öka.
Fyra dar till. Toppenartiklar.
Bestäm er. Många står på kö.
Tror du att du är i överläge?
Det kanske du är!
Du får 1000 om dan. Så länge det varar.
Ni förstår inte, mr Nagel.
Det gäller inte bara pengarna.
Jag vill ha tillbaka mitt skrivbord när det är över.
Ni hörde. Mitt gamla jobb.
Se så, akta taket.
Så ska det låta.
Skicka kontraktet. Ni har första artikeln om en timme.
En sak till.
Sätt lite blommor på mitt skrivbord med texten:
"Välkommen hem."
Det gäller dig med. Nu är vi snart i mål.
Jag är vid din sida.
Vi kommer, vi kommer, Leo
Så Leo, håll dig lugn
När du ligger där och hoppas Borrar vi oss ner i berget
Och snart är vi framme hos dig
Vi närmar oss, närmar oss, Leo
Snart kan du andas igen
Inne i djävulens fästning Håll din livsgnista uppe
Vi kommer snart fram till dig, Leo
Åh, Leo, Leo, Leo, Leo
Var stark och håll humöret uppe
Vi kommer, vi kommer, Leo
INTÄKTERNA GÅR TILL LEO MINOSAS FOND
Jag vill ta tillfället i akt...
att tacka TV-tittarna...
för de hundratals brev och telegram ni skickat.
Jag önskar att jag kunde skaka hand...
med er allihop.
Jag vill klargöra en sak...
för alla i Los Barrios.
När det är dags för val...
vill jag inte att denna händelse ska påverka er.
Det enda jag gör är min plikt som sheriff.
Vi kommer, vi kommer, Leo
Leo, håll dig lugn
När du ligger där och hoppas Borrar vi oss ner i berget
Och snart är vi framme hos dig
Vi närmar oss, närmar oss, Leo
Snart kan du andas igen
Inne i djävulens fästning Håll din livsgnista uppe
Vi kommer snart fram till dig, Leo
Åh, Leo, Leo, Leo, Leo
Var stark och håll humöret uppe
Vi gräver, vi gräver, Leo
Vi ska göra dig fri
Vi kan skaka handen din När du är ute i det fria
Kan jag få lite mer is?
- Ja, mr Tatum? - Stäng dörren.
- Vad kan jag göra för er? - Det ska jag berätta.
Ni kan sluta leka med reportrarna.
- De är trevliga. - De är skojare.
De lurar er att besvara frågor.
Det räcker med ett dåligt svar.
Lugn. De vill bara att jag skriver lite.
- Vadå? - Om mitt liv med Leo.
- Jag kan få 750 dollar. - Säg att ni inte kan stava.
Jag sa att jag inte var intresserad.
Ni är inte intresserad oavsett vad de bjuder. Okej?
Jag bryr mig inte om historien heller.
Jag tänker på framtiden.
Jag vill också åka till New York.
Vi kanske träffas. Ni kan bjuda på drinkar.
Ni kanske tar med mig på en fin fest.
Hur fin?
Jag ska inte skämma ut er.
Jag köper nya vackra kläder.
Ni borde tvätta ur den där blonda hårfärgen.
Radio KOAT i Albuquerque.
Bob Bumpas ger er...
22-nyheterna från Escudero.
Borren arbetar för femte natten i rad...
på sin väg mot Leo.
Man är nu endast åtta meter ifrån honom.
De borde nå fram vid den här tiden imorgon kväll.
Efter 129 timmar instängd i berget är friheten nära.
Lägg den på höger sida. Under armen.
Lite lägre. Andas genom munnen.
Neråt.
Andas genom munnen.
- Jag kan inte. - Prata inte. Andas.
På andra sidan.
Jag kan inte. Hämta fader Diego.
Tyst, Leo. Gör som han säger.
Låt mig inte dö utan en präst.
Du behöver ingen präst. Du ska inte dö.
Säg åt honom, doktorn.
Alla ska dö nån gång. Jag, Tatum, du.
Men du har långt kvar.
Du måste hjälpa till. Sätt den på vänster sida.
Där, ja. Andas.
De släpper mig aldrig.
De hämnas för att jag plundrat graven.
De släpper mig aldrig.
- Lunginflammation. - Hur illa är det?
Du hörde vad han sa.
- Ingen dör av det längre. - Han gör det.
Man kan inte ligga här i fem dar i samma ställning.
Vad kan du göra?
Han kan få syre för att underlätta andningen.
Hur länge kan han överleva?
Tolv timmar.
Han måste till sjukhus, annars dör han.
Chuck. Chuck!
- Ja, Leo? - Be dem att sluta borra.
Det är lönlöst. Det går inte.
Sluta tänka så. Det är nonsens.
Du är ute härifrån imorgon.
Nej.
De når aldrig fram till imorgon.
Jag har räknat ut det.
Du är ute om tolv timmar. Kämpa!
Du ljuger väl inte för mig?
Titta på mig, Leo.
Nej. Du har aldrig ljugit.
Här.
Vilken dum orm. Han har fått kött och ost.
Till och med insekter, men han ville inget ha.
Men tuggummi gillar han!
Med papperet kvar.
Titta. Han växer.
Vi måste prata om imorgon kväll.
Låt oss göra nåt stort när han kommer ut.
Jag vill skaka hand med honom direkt.
Jag vill vara den förste.
Sen håller jag ett tal från kullen.
Du ska skriva det. Enkelt och bra.
Vad är det här?
ESCUDERO, 22 JUNI. NYTT OM MINOSA.
MAN HOPPAS NÅ FRAM IMORGON.
HÖR AV MIG. TATUM
Vad är det du skickar ut?
Vad handlar det här om?
Leo är ute imorgon bitti.
- Vi går in från andra hållet. - Vilket då?
Det vi borde ha gått från början.
Varför ska vi göra det?
För att han håller på att dö.
Det är dåligt för storyn.
Ett människoöde...
måste ha ett lyckligt slut.
När folk är så engagerade...
får man inte lura dem.
Jag vill inte ge dem en död man.
- Vem säger att han dör? - Jag.
Jag vet bara en sak med säkerhet.
Om vi byter taktik måste vi förklara oss.
Folk kommer att undra...
särskilt dina reportervänner.
Varför började vi borra?
Varför har vi slösat fem dar?
Först måste han ut. Sen tar vi itu med dem.
Varför håller vi oss inte till borren?
Vi ökar farten...
och om han överlever är det bra.
Om inte, så har vi gjort vårt bästa.
Storyn blir bättre om han överlever. Smollett är på väg.
Smollett tar order från mig.
Vänta, Gus.
Sätt dig.
Du kan ge Smollett order när han kommer.
Säg att han ska gå in i berget...
förstärka och få ut honom.
Inte inifrån berget.
Det går inte längre.
Varför inte?
För att vi har borrat för länge.
Väggarna är förstörda. De går inte att förstärka.
Skickar vi in folk där, rasar det.
Se inte ut så där.
Jag ville inte använda borren.
Jag ville inte vara med alls. Det vet du.
Tyvärr, mr Nagel. Han är inte här.
Jag vet inte var han är.
Ja, jag har meddelat honom att ringa.
Jag vet att han har en deadline.
Självklart har han inte svarat.
Han har inte varit här.
Jag vet vad han får betalt.
Om Tatum sa att han skulle höra av sig så gör han det.
Chuck!
- Var är du? - Här, Leo.
Här borta.
Jag trodde att du hade gått.
Sätt tillbaka masken och andas in.
Det är morgon, va?
- Du måste andas in syre. - Fredag morgon.
Skynda er, där uppe.
Väsnas så mycket ni vill. Skynda.
Jag är redo.
Ena benet är loss. Ser du?
Sluta prata, Leo.
Fem år idag.
Hoppas att hon inte hittat presenten. Jag vill ge den själv till henne.
Jag gömde den väl.
I ett skåp i vårt rum. Jag la den i en väska.
Hon hittar den aldrig. Jag vill att hon bär den.
Hon kommer att bli så vacker.
Varför är det så varmt?
För att du pratar för mycket.
Slösa inte på krafterna!
Andas in syre! Andas!
Vill du inte få loss andra benet?
Jo, jag måste.
Så att jag kan gå hem...
upp till vårt rum och ge henne presenten.
Uppför trappan. Uppför trappan.
Uppför trappan.
Jag sa inte "kom in".
Ut härifrån. Jag ville överraska er.
Jag färgar håret brunt igen.
Det var min färg innan jag började mixtra.
Jag klipper mig också. Vad tycks?
Herbie har letat efter er. Var har ni varit?
Vad är det?
Varsågod.
Vad är det?
- En present. - Till mig?
Det är er bröllopsdag, mrs Minosa.
- Jaha. - Öppna det. Han vill att ni ska ha det.
Parisisk boa. Ända från Albuquerque.
Fin, va?
De måste ha flått några magra råttor.
- Prova den. - Raring...
ni vill inte att jag ska ha en sån på mig.
Han har ju köpt den. Sätt på den.
Nej. Jag har råd att köpa en riktig silverrävsboa.
- Han vill det. - Jag struntar i...
Men inte jag.
- Jag hatar den! - Ta inte av den.
- Det är som när han rör mig. - Vet ni vad han sa?
Han sa att ni var vacker.
- Släpp mig. - Vet ni vad han mer sa?
Att ni kanske skulle älska honom nu.
Ni kanske kunde börja om.
- Släpp! - Han pratar bara om er.
- Ni är allt han tänker på. - Chuck!
Ni kan köpa ett dussin silverrävar men ni ska bära den här.
Låt bli! Jag kan inte andas!
Inte han heller.
Behåll den på.
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
En liten stuga vid en liten bäck
Två jollare där sitta ner
Leo.
Fader Diego?
- Är det ni? - Ja.
Är Chuck med er?
Jag är här.
- Ge henne presenten, Chuck. - Hon bär den.
Tyckte hon om den?
Blev hon fin?
Ja, Leo.
Tack, Chuck.
Jag är redo.
Välsigna mig, för jag har syndat.
Förlåt.
Amen.
Vad väntar ni på? Hissa upp oljefaten!
Stoppa borren. Stoppa allting.
Tystnad! Tysta, allihop!
Stäng av musiken och lyssna!
Det här är Charles Tatum! Lyssna!
Lyssna på mig!
Leo Minosa är död.
Han dog för en kvart sen med borren tre meter bort.
Vi kan inte göra mer. Ingen kan göra nåt.
Han är död. Hör ni det?
Gå hem med er, allihop!
Cirkusen är slut.
Koppla mig till Chicago!
Växeln! Brådskande nyheter.
Koppla mig till New York. Longacre 57598.
Vad ska de göra med den?
De tar den. Order från New York.
Nagel var topp tunnor rasande.
Jag förstår inte. Var var du?
Varför skyddar du inte din egen tidning?
Du hade ensamrätten.
- Du är avskedad. - Ge mig en drink.
Har de tagit ditt piano? Vad ska du nu spela på?
Allt gick dig i händerna, va?
Allt utom vinsten. Vad gick fel?
Försvinn.
Har du supit bort ännu ett jobb?
Den store Tatum. Torka dig om munnen.
Stick härifrån.
Ni hörde. Försvinn.
Vad ska du göra nu?
Grabben kanske ordnar jobb på en skoltidning.
Ring New York. Jag vill prata med Nagel.
Är det inte lite för sent?
- Tidningarna är redan ute. - Sätt fart, Herbie. Ring Nagel.
Vad ska du berätta? Hur man väver en matta?
Det är nog värt 1000 dollar om dan.
Vi ska vara snälla mot dig.
Du ska få ett hett tips direkt från sheriffen.
Han ska gräva fram Leo och ordna en fin begravning.
Ut härifrån.
Försvinn!
Vi ses när du får Pulitzerpriset.
Försvinn!
Ett ögonblick. Nagel.
Hallå, Nagel? Tatum.
Vänta. Skrik inte åt mig!
Visst. Jag har svikit er.
Jag vet att de andra tidningarna är ute.
Alla andra har fått storyn. Men det är fel story.
Håll tyst!
Leo Minosa dog inte. Han blev mördad.
Är det allt du har att komma med?
Sluta. Du slösar bara tid.
Jag ska berätta hur det ligger till.
Du var full hela natten och är det fortfarande!
Visst, jag är galen!
Men bara för att jag litade på dig!
Ni ska få valuta för pengarna, en Tatum-special.
Nåt som får de andra att tappa hakan.
Ni är väl inte dum nog att lägga på?
Inte nu. Hör på.
"Reporter håller man instängd i sex dar!"
Gör er redo för resten.
Nagel! Nagel!
New York?
Den skallige idioten driver en stor tidning.
Han tror mig inte.
Du tror mig väl?
Ja, det gör jag.
Jag tar dig till en läkare eller ett sjukhus.
Glöm läkaren.
Vi har annat att göra.
Vi ska välja om en sheriff.
Kom. Vi har en deadline.
Kom nu. Slösa inte bort min tid.
Sätt dig. Det är ditt skrivbord.
Börja jobba.
Vad är det med er? Har ni aldrig sett mig förut?
Sätt fart! Tidningen trycks om en timme.
Mr Boot! Mr Boot!
Var är Boot?
Ja, Chuck.
Vill du tjäna 1000 dollar om dan?
Jag är värd 1000 dollar.
Ni kan få mig gratis.
Slut